Mitt land har legat i krig så länge som jag kan minnas.
Det är inget krig med pistoler och stridsvagnar
eller kulor och bomber,
utan ett ekonomiskt angrepp på samhällets alla nivåer.
Man har riktat alla finansiella sanktioner som finns mot oss
för att tvinga fram en ekonomisk kollaps.
Vad får det här för konsekvenser?
Vi ser ett trasigt land som har förstörts av omvärlden,
ett land som har blivit tillsagt att buga sig inför västvärlden eller straffas ännu mer.
SAMLINGSSAL
västvärlden investerar flera miljarder dollar i sina kärnvapenarsenaler.
De beväpnar världen,
men de ger oss ingen möjlighet att försvara oss.
Vi har bönat och bett,
och nu säger vi: "Det räcker."
I dag förändras allt.
I dag för vi kärnkraften och skräcken
som era nationer håller så högt
till FNs hjärta.
Framåt!
Var är den andre?
Han är död.
Michael, jag är ledsen.
Framåt!
Ner på knä! Nu!
WIEN, ÖSTERRIKE
Du lyssnar inte på mig.
12 TIMMAR TIDIGARE
Hon tar med sig ett kärnvapen till Genéve.
Det är omöjligt.
Charles, lita på mig.
Enligt våra uppgifter var hon i Paris
inom den senaste timmen.
LADDAR NER DOKUMENT...
Det är hennes verk. Ett villospår.
Vi har läget under kontroll.
Du måste släppa det här, Philip.
Förresten,
så är det inte ditt bekymmer längre.
Vi är klara.
Skämtar du?
Nej, vi har fått order om att kliva åt sidan och återvända till London.
Sektion 20 är nu hemförlovad.
Skitsnack.
Och?
Jag är klar med det här.
Hur blir det med Li-Na?
Enligt Ridleys uppgifter är hon i Paris.
Tror du verkligen på det?
Michael!
I en befälskedja
lyder man sin överordnade utan frågor.
Tror du på det?
Nej, det gör jag inte.
Bra.
Då sticker vi till Genéve.
Vad är det du föreslår?
Att vi inte ska lyda en direkt order från toppen?
Precis.
Michael?
Jag har inget emot lite olydnad.
Ett sista uppdrag. Sätt fart.
GENEVE, SCHWEIZ
FN håller en konferens om kärnnedrustning i huvudkammaren.
Den måste vara Li-Nas mål.
FÖRENTA NATIONERNA
Där samlas Nordkoreas svurna fiender.
Det uran som man fick ut av
20000 avrustade ryska stridsspetsar
skickades till reaktorer i USA.
Nu genererar de reaktorerna 10 % av elen i USA.
Okej.
Ni spelar turister, så försök att uppföra er normalt.
Det blir inte lätt.
Whitehall vänder oss utan tvekan ryggen om det här går fel.
Jag känner mig naken utan pistolen.
Är det konstigt?
Nej.
Fluidum av Kinga Azur.
Ett klassiskt exempel på abstrakt expressionism.
Michael?
Vem fan bryr sig?
Kälkborgare.
Lägg beslag på ett säkerhetskort.
Hon för in en bomb i en av världens säkraste byggnader.
Kan hon, så kan vi.
Hela staden är i fara.
Vi måste snabba oss.
U rsäkta .
Ingen fara.
Jag beundrade bara skulpturen.
Ett klassiskt exempel på abstrakt expressionism.
Du kan din kultur.
Jag är en amatör.
"Jag heter Damien Scott och jag är en amatör."
En enkel livsregel, Mike. Antingen har man det, eller inte.
Har du det?
Ja.
Vi går in.
Sedan ni greps i Wien finns ni med i systemet.
Det finns säkerhetspersonal och kameror överallt.
Håll blicken lågt.
- En kopp te, tack. - Okej.
Vänta.
De där två.
- Håll koll på dem. - De där?
Titta vart de går.
Där har vi dem.
Meddela patrullen. Område tre.
Uppfattat. Mot serviceområde tre.
Spärra av.
Nej, kom igen.
Håll händerna synliga.
Vi gick bara vilse under rundturen.
Händerna.
- Så där. - Korn igen.
Jag tillhör den brittiska underrättelsetjänsten.
Inte enligt våra papper
där det står
att du är efterlyst i samband med ett bankrån i Wien.
Det finns en kvinna
som heter Han Li-Na.
Hon kommer från Nordkorea och har kopplingar till Byrå 39.
Hon är här under antaget namn.
Rapportera in det.
Det här är ingen fantasi
eller något som kanske kommer att ske.
Byggnaden och staden ligger under kärnvapenhot.
Det pågår just nu.
Det är på riktigt.
Det här innebär att var tionde glödlampa i USA
lyser tack vare vapenmaterial från forna Sovjet.
Nedrustningen...
Vi skulle kanske...
Vi skulle behöva några av de där glödlamporna just nu.
Inled fas ett.
Gör bara ditt jobb och rapportera...
Det är det här jag pratar om.
Det är precis det här jag pratar om!
- Stanna här. - För guds skull!
Helvete!
Var snälla och sitt kvar på era platser.
Ordningen blir säkert återställd så snart som möjligt.
- Hallå! - Det är okej.
- Vad händer? - Det är under kontroll.
Sätt fart!
Sätt fart! Kom igen!
Bort från byggnaden! Det här är ingen övning.
Bravo ett och två, kom.
- Håll tyst! - Ditåt!
- Tystnad! - En till! Kom igen!
Håll tyst!
Fan!
Hejsan.
Jag måste få av mig de här.
Så där.
Tack. Varsågod.
Tack.
Till höger.
Jag täcker dig.
Mina damer och herrar,
ursäkta avbrottet,
men nu är det färdigpratat.
Någon måste...
Gå.
Stanna.
Gå.
- Stanna. - Stanna där!
:gå
Du...
Du ska definitivt stanna.
Byggnaden är avspärrad.
Inled fas två.
När bomben är apterad
kommer den att detonera om 10 minuter.
Vi måste vara ute om sex minuter om vi ska hinna med helikoptern.
Vad händer annars?
Annars står vi sida vid sida
i vetskap om
att våra handlingar kommer att väcka vår slumrande nation.
Hej.
Vi är här. Rådet är här.
- Ditåt. - Ja.
- Efter dig. - Vi rör på oss.
Befälhavaren.
Det här är överste Locke.
Han tillhör den brittiska underrättelsetjänsten.
Sektion 20, för att vara exakt.
Satte ni dit Leo Kamali?
De två som gjorde det finns i byggnaden just nu.
Det kan vara dagens första goda nyheter.
Varsågod.
Kolla honom.
Du måste skicka in dina män.
Byggnaden är avspärrad.
Armerade dörrar, skott- och bombsäkra fönster.
Man kommer varken in eller ut.
Enligt nödreglerna...
Om Li-Na fortfarande har gisslan kan vi inte göra intrång.
- Exactement. - Ja, jag vet.
Och hon vet om det.
Förstår du inte?
Det är hennes sätt att hålla er på avstånd.
Jag kan inte bryta mot direkta order.
Hon har ju ett kärnvapen!
Det är inte bekräftat.
Du är soldat i fält
och det enda som betyder något just nu är hur du bedömer läget.
Säkrat?
Helvete.
Vad fan?
Mikey, killar klockan tre.
Trapporna. Nu!
Fan.
Fan också!
Kom igen!
Fan!
Fan ta dig!
Kom igen!
Vi har ett problem.
Ursäkta. Vi är på den goda sidan.
Följ med mig.
Fan. Vänta.
Det var mycket att hålla koll på.
De måste ha slunkit förbi.
Släpper du alla dörrar i området?
De måste tro att de styr sina egna öden
utan att veta vem som vägleder dem.
Ta över.
Stäng in dem i zon B
tills de inte har några gömställen kvar.
- Jag känner honom! - Nej!
- Du. - Stanna här.
Titta på mig.
Vi måste ta oss in ovanför rådkammaren,
ljusbrygga, accesspunkt, trappor.
- Förslag? - Det ñnns trappor här borta.
De leder till fjärde våningen.
Okej.
Mikey.
- Ge mig kortet. - Visst.
- Visa oss. - Här,
Lägg handen på min axel.
Håll dig nära mig.
Följ med honom.
Korn igen.
GODKÄNT KORT DÖRR ÖPPNAS
Obehörigt kort i avdelning B82A Kontrollera...
- Helvete. - Scott?
- Det finns ett annat håll. - Här?
LÅST - ÅTKOMST NEKAD
Är vi fast?
-"Fast" är ett starkt ord. - Håll för öronen!
Ja, vi är fast.
Vad är det med dem?
Scott...
- Ja? - De är kameror.
Det sitter kameror överallt.
Tror du att de stänger in oss?
Ja.
De tänker döda oss.
Ge mig nyckeln, så stänger vi av kamerorna.
Bra.
- Helvete. - Mikey.
- Vad är det? - Här.
Jag har det.
Nu stänger vi av dem.
- Vilken kabel? - Jag vet inte.
Allihop? Så där ja.
Strömavbrott - avdelning B32A Agera nu...
Kamerorna fungerar inte.
Jag ser dem inte.
Öppna dörren!
Jag har hittat vår ingång.
Nej!
Så där ja.
Säkrat.
Håll dig nära honom.
De kommer, Scott.
- Är du okej? - Ja.
Öppna dörren!
Öppna dörren, sa jag!
Nu!
De har kommit undan.
De kommer att försöka ta sig hit för att stoppa oss.
Vi kan inte vänta längre.
Kom tillbaka nu.
Vi är bara råttor i hennes labyrint.
Det måste vi ge henne.
Jag vill ge henne en kula i huvudet.
De kontrollerar fortfarande dörrarna. Vi hinner inte fram till kammaren.
Visst.
Det är möjligt.
Hissarna borde vara strömlösa.
Vi behöver ingen ström.
Bra idé.
Har du den?
Varsågod, ta den här.
Hitta ett säkert gömställe. Det är snart över.
Jag har en son.
Han fyller år i helgen.
Ni har varit i liknande situationer förut.
Ja, några gånger.
Då har jag större chans att överleva med er.
Vi flyr inte från faran.
Vi söker upp den.
Och de som sköts i ryggen?
De flydde från faran, och vad hände med dem?
Vill du följa med?
Ta pistolen.
Det är lätt om man inte tittar ner.
Det går jättebra.
Titta bara inte ner.
- Mike? - Ja?
Sa du att hissarna är avstängda?
De borde vara det.
Det är den inte, för här kommer den.
Hoppa när tiden är inne.
- Vadå? - Hoppa på hissen.
Gör det tyst.
På tre.
Tre, två, ett, hoppa.
Det blir fyra.
Tre, sedan gör vi det.
Tre, två, ett, nu?
Det är väl logiskt?
- Skitsnack. - När ska jag göra det?
- Nu! - Nul
Fan.
Hoppa av, snabbt.
Kom hit, räck mig handen.
Upp med dig.
Sätt fart.
Räck mig handen. Korn hit.
Är du okej?
Bra.
Där ser du.
Jag sa ju att vi söker upp faran.
Vi har ingen tid att förlora.
Nu sätter vi igång.
Jag har...
- Res dig inte! - Det går bra.
Jag heter John Turner
-och jag representerar USA... - Jag vet vem du är.
"Det internationella samfundet fördömer Nordkoreas fortsatta försök
"att utveckla sina missil- och kärnvapenprogram."
Låter det bekant?
Du syftar på säkerhetsrådets resolution 2094.
Som du var med och skrev.
Vi erbjöd er hjälp.
Sedan tog ni tillbaka den.
För att förhindra spridningen av kärnvapen.
Jag tror på en fredlig lösning. Vi kan samarbeta.
Du avbröt mig, mr Turner.
Du tror bara på att göra det som är bäst för dig själv.
Du är amerikan.
Avbryt mig inte igen.
Aptera bomben. Ställ in timern.
Starta kamerorna och låt världen se vår sista strid.
Du! Kom hit!
Kameran.
Huvudscenen.
Mitt land har legat i krig så länge som jag kan minnas.
- Vi måste snabba oss. - Inget krig med pistoler och stridsvagnar...
Ta dig till kammaren,
så öppnar jag dörrarna.
Korn igen.
Nej!
Jag är ledsen, men jag kan inte låta er göra det.
Vill du tänka igenom vad du håller på med?
Det som jag tränats för.
Jag har väntat i åratal.
Har du någon aning om vad hon planerar?
En atombomb.
I den här byggnaden, nu.
Tänk på all den förödelse som hon kommer att orsaka.
Ner med vapnen!
Ditt land vill inte kännas vid henne.
Det handlar inte om regimen. Hon agerar på egen hand.
Scott?
Det är okej.
Hur länge har du varit här och jobbat för Nordkorea?
I nio år.
Länge.
Ditt barn?
Var han en del av planen?
Jag förstår.
Verkligheten får saker och ting att förändras.
Livet som de planerade för dig
blev kanske inte ditt.
Ner med vapnen!
Du.
Fortsätt att sikta här.
Du kunde ha skjutit oss.
Du hade gott om tillfällen.
Men det gjorde du inte.
Du hoppades nog att det inte skulle gå så här långt.
Men det har det gjort.
Så...
Du måste fatta ett beslut.
Vad har störst betydelse?
Ditt barn
eller ditt jobb?
Vi har bönat och bett,
och nu säger vi: "Det räcker."
I dag förändras allt.
I dag för vi kärnkraften och skräcken
till FNs hjärta.
Du hade rätt.
Jag borde ha skickat in mina män tidigare.
Du fattade ett beslut.
Rätt eller fel. Det är vårt jobb.
Nu måste du fatta ett beslut till
och hoppas att det inte är för sent.
Stanna!
Framåt.
Var är den andre?
Han är död.
Michael, jag är ledsen.
Du har kommit imponerande långt.
Jag bryr mig inte om vad du tycker.
Framåt!
Ner på knä! Nu!
Låt gå.
Fan!
Sätt fart!
Nej!
En bra dag på jobbet.
Gå och köp glass åt ditt barn.
Ut med er, allihop!
Kom igen!
Få ut dem!
Kom igen!
Snälla.
Vilken kod oskadliggör den?
De här ögonblicken
kommer att förändra historiens gång.
Det besvarar inte min fråga.
Scott, vad har du?
Fem minuter och tio sekunder.
Fem minuter och sju sekunder.
Okej, snabba på!
Li-Na,
det återstår åtminstone nio skäl
för dig att berätta vilken kod som oskadliggör den.
Åtta skäl till!
Koden, nu!
Tre...
Tre, sju, fyra, ett.
- Okej? - Ja.
Vänta...
Nej, Mikey.
En minut och 57 sekunder.
- Vadå? - Femtiofem...
- Femtiofyra. Fel kod. - Rätt kod!
Ge mig rätt kod!
Li-Na!
Li-Na, titta på mig!
Det kvittar.
Vi var ändå villiga att dö.
Men inte så här.
Ingen ska dö så här.
Helvete.
Helvete. Scott?
Mina alternativ tar slut.
Mina också.
Det här är nytt för mig.
Fan.
Vad håller du på med?
Jag ringer en vän.
Vad menar du med det?
Det här är inte Vem vill bli miljonär.
Nej, det är Vem vill överleva.
Helvete.
- Mitchell? - Ja?
Det är Damien Scott.
Det var längesen! Var har du varit?
Jag har en atombomb i miniatyr.
Tre kablar
från sprängdegen till kopplingsdosan.
Okej?
Blå, brun och röd.
Vilken ska jag kapa?
- Vad å? - En atombomb i miniatyr.
Tre kablar. Blå, brun och röd.
Vilken av dem ska jag kapa?
Du har 59 sekunder på dig, Mitchell.
Skämtar du?
Det här är inget jävla skämt!
Okej, vänta lite.
Berätta exakt hur den ser ut.
Den ser ut som den jävla Dödsstjärnan med en massa kablar!
Jag har aldrig sett något liknande.
Högexplosiva linser.
Neutronreflektor,
tre kablar.
En röd, öst,
som leder till kopplingsdosan.
Blå, väst, från sprängdegen
till strömkretsarna.
Brun, i mitten.
- Något mer? - Något mer?
Du har 35 sekunder på dig!
- Sätt fart! - Kan du byta blöja
och prata med din kompis senare?
- Inte nu, Sadie. - Hon får eksem.
Inte nu, för fan!
Den bruna är en attrapp,
så...
Mitchell, jag menar allvar!
- Inte den bruna. - Tjugosju sekunder!
- Blå. - Blå?
- Är du säker? - Nej.
Varför tror du att jag slutade?
- Seriöst? - Jag var inte säker.
En kabel, en timer
och en jävla bomb.
Nej, vänta!
Den röda!
Den röda?
Den röda. Jag är säker.
Han säger att det är den röda
och han var bombexpert när det begav sig.
Damien, den röda.
Han tappade greppet. Bröt ihop.
Det hördes på rösten.
Om han säger röd, så säger jag blå.
- Ett stort beslut. - Jag vet.
Det var kul att känna dig.
Den jäkeln!
Damien? Är du där?
Damien!
Ja, det var den blå!
- Jag sa ju det. - Du sa röd.
Fan ta dig!
Hälsa Sadie och ungen.
Du är skyldig mig en öl.
Vi måste sticka.
Låt mig ta farväl.
Det har du gjort.
Korn igen.
Säkrat.
Följ med.
Rör er inte!
Ner med vapnen!
Kom hit.
Ner med vapnen!
Fan ta er.
Vad diplomatiskt.
Den schweiziska armén är neutral.
Jag skiter i vad han säger.
Vi har fått tydliga order.
Överlämna gisslan,
annars ses ni som fientliga!
Vad håller du på med?
Vi har kollat med Whitehall. Dina män skulle backa.
Hon är vår fånge. Vi för ut henne.
Jag har fått order uppifrån.
Jag tänker hämta mina män.
Det kan jag inte tillåta.
Då får du skjuta mig i ryggen.
Oroa dig inte, du lyder bara order.
Vad ska vi göra, Mikey?
Jag vill helst inte bråka med dem.
Om vi överlämnar henne, så är det slut.
Om vi tar henne, så rullar Ridley ut röda mattan.
Bryr du dig om det?
Nej.
Men du gör det.
Det är ditt liv, Mikey.
Jag kan förstöra mycket, men inte det.
- Vad rörande. - Ner med vapnen!
In med er!
Kom igen!
- In i bilen! - Kom igen!
Vad sa hon?
Julia?
Hennes sista ord.
Vad sa hon?
Hon sa att ni skulle ta mig.
Att jag inte kunde gömma mig.
Hon förtjänade inte att dö.
Nej, det gjorde hon inte.
Sätt fart.
Charles, det är Philip Locke.
Jag har försökt att nå dig.
Jag har haft fullt upp.
Jag hörde det.
Har ni Han Li-Na?
Ja.
Att åka till Genéve var visst rätt beslut.
Jag släcker bränder, men jag lovar
att om ni för hit henne, så återinsätter jag sektion 20.
Whitehall kommer inte att ha något val.
Jag skickar koordinater.
Och Philip...
Jag hade fel.
Det gläder mig att du hade rätt.
Ni riskerar era liv
gång på gång.
Ni ger allt ni har.
Men när ni får order av män som sitter bakom skrivbord,
som aldrig kommer att strida
och aldrig kommer att förstå de beslut som ni måste fatta,
så lyder ni.
Vi är soldater.
Nej.
Ni är mycket mer än så.
Mason och Faber. Var på din vakt.
Korn igen.
- Ut med dig. - När vi har överlämnat henne,
så är jag klar.
Hon har rätt. Jag gav allt för mitt land.
Min värld, min son, allt.
Jag har inget mer att ge.
Ni kan återgå till aktiv tjänst om ni vill,
men jag är klar.
- Det här är fel. - Tyst.
Ni känner också det.
Philip.
Mina herrar.
Vad fan gör de här?
Whitehall bad Stillwater att assistera oss.
Det blir lättare så.
Legosoldaters handlingar kan förnekas av staten utan problem.
Korea var en enda röra.
Du har pratat med deras regering.
Vi måste undvika hämndaktioner.
Varför drivas till ett oönskat krig?
Skitsnack.
Ja, det stämmer.
Jag avskyr när bra män dras in i det.
Vi är klara nu.
Här är fången.
Vi sticker.
Med all respekt, sir,
så är vi klara.
Chefen.
Jag förstår, och jag beklagar att det blev så här.
Men ni överlämnade henne till oss
och det betyder mer än vad jag kan säga.
Nej!
Ta skydd!
Jag tar honom!
Säkrat!
Scott! Fan också.
Kom hit!
Stanna där. Kom hit!
Fan.
Vi stickeri helikoptern.
Ge mig tändaren.
Spring!
Säkrat.
Kom igen!
Spring!
Kom igen!
In med er!
Kan du flyga den här?
Det får vi snart veta!
Försiktigt, Scott.
Chefen, du klarar dig.
Vi tar oss någonstans. Du klarar dig.
Det är okej.
Titta på mig.
Titta på mig! Du klarar dig!
Du klarar dig. Vi tar oss ur det här!
Det är okej.
Du klarar dig.
Det är okej, Michael.
Nej.
Prata inte.
Du.
Nej, nej, nej.
Nej.
Chefen?
Chefen! Kom igen!
Helvete!
Vi störtar.
Helvete.
Vi kommer att krascha.
Håll i dig, Mike!